KUOLEMA NIILILLÄ
Suomennos: Kirsti Koivumäki www.sdi-media.com
Tuo on se Ridgewayn tyttö. Eräät meistä raatavat elantonsa eteen.
Daisy! Koetahan pysyä rivissä.
Tervetuloa Wode Halliin. Toivottavasti viihdytte.
-Kiitos, varmasti viihdyn. -Haluatteko tavata palvelusväkeä?
Myöhemmin. Haluan nähdä, miten työt edistyvät.
-Arkkitehti ei ole vielä tullut. -Heti, Barnstaple.
-Jackie? -Linnet!
Anteeksi nyt, se tyhmä hovimestari ei maininnut sinua. Näytät upealta.
-Sinä myös, kuten aina. -Mihin haluatte teen?
-Voit viedä sen olohuoneeseen. -Mikä Louisea oikein vaivaa?
Hänellä on mieshuolia. Hän haluaa naimisiin - egyptiläisen kanssa!
Minä otin selvää siitä miehestä. Hänellä oli vaimo ennestään.
Kieltäydyin antamasta myötäjäisiä, ja mies ei sitten halunnutkaan häntä.
Linnet, tämähän on aivan ihana!
Minulla on sinulle kerrottavaa, ja pyytäisin myös palvelusta.
-Olen kihloissa. -Mutta Jackie, sehän on hienoa!
Antaisitko sulhaselleni työtä. . . täällä?
-Kertoisitko minulle jotain hänestä? -Hänen nimensä on Simon Doyle. . .
Hän on juuri sellainen mies, josta olen haaveillut!
-Eikö tämä olekin kaunis? -Hän on varaton. Niin kuin minäkin.
-Jalkani eivät kestä näitä kenkiä! -Hän pitäisi työpaikasta maalla.
Minä kuolen, jos emme voi mennä naimisiin!
Taidat tosiaan olla rakastunut. . . Mitä haluat minun tekevän?
Tarvitset jonkun hoitamaan tilaa puolestasi - Simonin!
-Tarvitsen jonkun kokeneen. -Hän on koulutettu. Ja älykäs!
Jos et ole tyytyväinen, voit erottaa hänet. Mutta tiedän, että olet!
Tuo hänet tänne huomenna, niin voin tutustua häneen.
-Jackie! -Hei sitten!
-En halua tuntea oloani typeräksi. . . -Älä huolehdi, Linnet lupasi minulle.
-Linnet ei ehkä pidä minusta. -Höpsistä! Hän ihastuu sinuun!
-Sovit täydellisesti siihen työhön. -Minä aion tehdä parhaani.
Simon, rakastan sinua valtavasti. Teet minut niin onnelliseksi!
-Menemme häämatkalle Egyptiin. -Olet aina halunnut sinne.
Linnie, tässä hän nyt sitten on!
Tässä tämä minun Simonini nyt sitten on!
-Hyvää päivää. -Jackie on kertonut teistä paljon.
Eikö hän olekin aivan täydellinen?
Kyllä vain, uskon hänen hoitavan työnsä hyvin.
Mitä minä sanoin?
"Linnet Ridgeway nai rahattoman hurmurin."
-"Häämatka Egyptiin." Piru periköön! -Kiroaisit Tutankhamonin kautta!
"Bremen" lähtee vesille tänä iltana. . .
Yritätkö ehkä lahjoa englantilaiset asianajajat? Mitä aiot?
Matkustan Egyptiin. Hän on siellä kuukauden.
Tapaan hänet siellä sattumalta. Hän on rakkauden huumassa. . . Tajuatko?
-Linnet ei ole typerä, Pennington! -En ole minäkään.
Toivotan sinulle mukavaa matkaa, ilkeä Andrew-setä!
Tuo on siis se Ridgewayn tyttö?
Kummat kiinnostavat teitä enemmän - tytön kasvot vai hänen helmensä?
Varo sanojasi, Bowers, tai voit menettää työsi.
Niinkö? Täällä riittää leskiä, jotka kaipaavat imartelua ja hierontaa.
Sen kuin erotatte minut!
Säilytähän malttisi, Bowers! Sinä olet selvästikin loman tarpeessa.
Sopisiko sinulle ehkä matka Niilillä?
Ei varmasti! Minä inhoan yli kaiken kahta asiaa: paahdetta ja pakanoita.
Sitten lähdemme matkaan.
Menehän pakkaamaan, Bowers!
Tänne saisi asentaa rullaportaat!
Laiskamato! Etkö tiedä, että hankala matka on kaikista palkitsevin?
-Täältä on upea näköala! -Oletko onnellinen, kultaseni?
-Tyhmyri! Olemme onnellisimmat. -Ja kauneimmat.
-Ja kaikista onnekkaimmat. -Ja yksinäisimmät. Ei ole muita.
Mykerinos-pyramidi on 62 metriä korkea. Sivut ovat 108 metriä. . .
-Jackie! -Mitä helvettiä sinä täällä teet?
-Katselen nähtävyyksiä, kuten te. -Olit Venetsiassa ja Brindisissäkin!
-Sepä onkin yhteensattuma. -Hän seuraa meitä aivan tahallaan!
-Onko se totta? Se on sietämätöntä! -Ja alhaista. Hyvin alhaista.
Ja se tehoaa. Hyvin tehoaakin.
Pahuksen ämmä! Hän ilmestyy kaikkialle, kuin kiimainen kenguru!
Minä en ymmärrä tätä. Tämä on kai minun syytäni, kun purin kihlauksen.
-Hän on varmaan kauhean onneton. -Hän nauttii siitä täysin siemauksin!
Kultaseni. . .
Meitä kahta on onnistanut. Älä anna Jackien pilata iloamme.
En annakaan. Tämä on täydellinen häämatka, jota kukaan ei voi pilata.
Minä rakastan sinua.
-Eversti Race, onpa hauska nähdä! -Poirot, vanha ystäväni! Mainiota!
Emme olekaan nähneet sen mestatun papin tapauksen jälkeen.
Oli onni, että löysitte sen kakkuveitsen savupiipusta!
-Vai onnea! Harmaat aivosoluni. . . -Niin, niihinhän te aina vetoatte.
-Miksi olette nyt täällä? -Aion tehdä lomamatkan Niilillä.
-Minä aion aivan samaa. -Varjostatte siis jotakuta aluksella.
Ei, olen vain lomalla, hyvä ystäväni. Aivan kuten te itsekin.
-Onko tämä tuoli vapaa? -Maailmassa mikään ei ole sitä.
-Unohtakaa se. Istukaa vain. -"Danke". Luetteko "Pääomaa"?
-En matkusta minnekään ilman sitä. -Olen tri Ludwig Bessner, Zårichistä.
-Olen Jim Ferguson, kosmopoliitti. -Oletteko te kenties lomalla?
Ei, teen huomioita kapitalistisen järjestelmän rappiosta, ystäväiseni.
Tuossahan on hyvä tutkimuskohde, tuo nuori perijätär. . .
Tuo loinen. Hän yököttää minua. Toisenlaisessa yhteiskunnassa hän. . .
Voitte olla oikeassa. Hänellä on aivan liikaa valtaa.
Linnet! Tämäpä on yllätys! En tiennytkään, että olet Egyptissä.
Matkapäätös syntyi äkkiä. Minä olen itse asiassa häämatkalla.
Jopa jotakin. . . Tämäkö on valittusi?
Tässä on amerikkalainen asianajajani, Andrew Pennington. . .
-Hauska tutustua. Liittykää seuraan. -Vain hetkeksi. En halua tunkeilla.
Kaikki tuijottavat naista. Tekin hienotunteisena englantilaisena.
-Hän on hyvin kaunis. -Ja rikas. Tiedättekö, kuka hän on?
Anteeksi, mutta löin tyttäreni kanssa vetoa. . .
Oletteko Hercules Porridge, ranskalainen salapoliisi?
En, olen Hercule Poirot, belgialainen salapoliisi.
On vain yksi monsieur Poirot. Hän on erehtymätön - aivan kuin minäkin.
Minun äitini on kirjailija Salome Otterbourne.
-Niinkö. . .? Hauska tutustua. -Täällä on kaksi kuuluisuutta.
-Tarkoitatte kai kolmea kuuluisuutta? -Puhuin älykkyydestä, en rahasta.
Tunnetteko eversti Raceä? - Tässä on madame Otter. . .ja tytär. . .
-On oikein miellyttävä tavata. -Olkaa hyvät ja istukaa.
Kirjoitatteko ehkä kirjaa, joka sijoittuu Egyptiin?
Olettepa te hoksaavainen, Porridge. Kyllä, minä haen täältä vaikutteita-
-teokseeni, jonka nimi on "Lunta sfinksin kasvoilla".
Jäätynyt arvoitus muuttuu palavaksi rakkaudeksi, kun nuori englannitar-
-sulattaa julman seikin raakalaismaisen sydämen.
Luulenpa, että monsieur Poirot ei juurikaan lue rakkausromaaneja.
Kaikki ranskalaiset lukevat. He eivät pelkää seksiä, kuten kirjastomme-
-joissa Salome Otterbourne on pannassa, kun hän kertoo totuuden.
-Mutta hän jatkaa siitä huolimatta! -Totuutta on joskus vaikea ilmaista.
Lähtisittekö tanssimaan kanssani tangoa. . .mademoiselle?
Liikunta tekee hyvää päivällisen jälkeen. . .
Osaako eversti tangoa? Minä voin opettaa teitä tanssimaan sitä-
-niin kuin tanssittiin Espanjassa, sensuellin eroottisin vivahtein!
Pahuksen Jackie, etkö sinä voi jättää meitä rauhaan?
Monsieur Poirot! Monsieur Poirot!
Näin teidät ja Linnetin. . . Mitä saatte, kun varoitatte minua?
En tee tätä rahasta. Minä puhun teille ystävänä.
Mitä aiotte sanoa? Että teen itseni naurunalaiseksi? Että olen hullu?
Haudatkaa menneet. Älkää tehkö, kuten egyptiläiset-
-jotka säilyttävät ruumiin, jotta sielu eläisi. Haudatkaa lopullisesti.
Kääntäkää menneelle selkänne ja katsokaa eteenpäin. Aika parantaa.
Minä en suinkaan kärsi tilanteesta. Minä päinvastoin nautin siitä.
Teidän ilonne onkin juuri pahinta asiassa.
Minä en välitä. Simon oli minun, hän rakasti minua. Sitten Linnet. . .
Tämä on pieni esine, mutta tämä on tappava.
Isäni opetti minua ampumaan.
Joskus haluaisin painaa tämän aseen sen naisen ohimoa vasten-
-ja vetää sitten hitaasti liipaisinta. . .
Haluaisin yhä voimakkaammin kuulla sen äänen.
Tiedän, miltä teistä tuntuu. Me kaikki koemme sen joskus.
Mutta älkää päästäkö pahuutta sydämeenne, mademoiselle.
Se voi juurtua sinne.
Jos rakkaus ei voi asua siellä, asukoon sitten pahuus.
Vai niin. Se on hyvin surullista, mademoiselle.
Mr P! Oletteko matkalla takaisin hotelliin?
-Mitä Linnet mahtaa pitää lahjasta? -Se vähän riippuu. . . Polttaako hän?
-Oletteko puhunut Jackien kanssa? -Kyllä vain, puhuin hetki sitten.
-Toivon, että hän tuli järkiinsä. -Hänelle järki on yhtä kuin kosto.
-Oletteko te tosissanne? -Minä olen aina tosissani.
-Jackie on itsepäinen ja omistava. . . -Halusiko hän omistaa teidät?
Kyllä kai. Hänellä on temperamenttia ja voimakas tahto.
-Saneliko hän, missä kaappi seisoo? -Mies ei voi hyväksyä sitä, eihän?
Kun tapasin Linnetin. . . Miten selittäisin sen?
Jackie oli kuin kuu auringonlaskun jälkeen. En enää huomannut häntä.
Eräät naiset pystyvät siihen. Miten ratkaisette ongelman?
Minulla on mainio, vedenpitävä suunnitelma. . .
Pian rautatieasemalle! Meidän pitää ehtiä Alexandrian junaan.
Rautatieasemalle! Niin nopeasti kuin pääsette!
Tervetuloa! Tervetuloa! Tervetuloa Karnak-alukselle!
Nimeni on mr Chowdhury. Johdan alusta ja vastaan mukavuudestanne.
Minulla on tässä. . .minulla on tässä. . .luettelo teidän nimistänne. . .
. . .ja hyttinumeroistanne. Yritän arvata, kuka on kuka. Sopiiko teille?
Te olette mrs ja miss Otterbourne, oliko oikein?
Oli väärin. Olen mrs Van Schuyler ja haluan hyttiini heti!
Bowers saa hytin vastapäätä tyyrpuurin puolelta.
Paahtava iltapäivän aurinko tekee ihmeitä hänen kalpeille poskilleen.
Kyllä, aivan heti, madame. - Te olette varmasti tri Bessner.
-Teillä on upeat saksalaiset viikset! -Teistä ei tule salapoliisia.
Viikseni ovat tosin upeat, mutta ne ovat belgialaiset. Nimeni on Poirot.
Se kuuluisa monsieur Poirot? Minä olen häpeissäni, häpeissäni.
Ettekö voi yksinkertaisesti antaa meille hyttinumeroitamme?
Yksinkertaisesti? Aivan, epäilemättä. . .
Te olette hyvin mutkaton ihminen. Neuvon teidät heti hytteihinne.
Nyt lähdemme matkaan! Katsokaahan kaupunkia vielä viimeisen kerran.
Pääsimme vihdoinkin eroon hänestä!
-Totta kai! Sinähän olet aivan nero. -Simon-paralla välähtää, vai mitä?
-Eikö olekin upeaa? -Olette Ridgewayn tyttö, vai mitä?
Ja te olette mrs Van Schuyler. Mietinkin, tutustummeko lähemmin.
Puhun harvoin vieraille, mutta en koskaan vieraille häämatkalaisille.
Säännöt on tarkoitettu rikottaviksi. Ainakin minä voin rikkoa omani.
Ne ovat oikein kauniit. . .
. . .ja aivan uskomattomat, jos tietää, miten ne syntyvät.
Pieni hiekanjyvä joutuu osterin sisään-
-ja siitä tulee ajan mittaan kallis helmi kauniin tytön kaulan ympärille.
-En ole koskaan ajatellut sitä noin. -Teidän pitäisi. Osteri voisi kuolla.
Nyt on teidän hierontanne aika.
Bowers nyrkkeili 15 erää Dempseyä vastaan. Mies ei koskaan toipunut.
-Anteeksi, miss Ridgeway. -Minä olen mrs Doyle.
Suokaa anteeksi miss Bowersille. Hän ei ymmärrä aviosäätyä.
Näin teidän tuijottavan niitä helmiä. Antaisitte niistä mitä vain!
Vaikka kannat kaunaa hänen isälleen, älä ole töykeä.
Vai kaunaa! Melhuish Ridgeway tuhosi perheeni!
Ole kiitollinen. Muuten et olisi päätynyt minun palvelukseeni.
Voisin tappaa tuon naisen siitä hyvästä.
Saako olla teetä, madame?
Olen Salome Otterbourne. Saanko puhutella?
-Puhumme asianajajiemme kautta. -Siksi minä tässä nyt anelenkin.
Anelen, rukoilen. . . Me kirjailijat saatamme puhua joskus irstaasti.
Ja kirjoitatte varomattomasti.
Olen pahoillani, että koitte "Intohimoa luumupuun alla" siten.
Tarkoituksenani oli kuvata, miten nuoren tytön sydän lyö-
-alkukantaiseen tahtiin.
Ettekö ymmärrä, että kuvaukseni oli imarteleva?
En koe imartelevana tulla verratuksi nymfomaaniseen paviaaniin.
Asianajajat päättävät, mikä on hyvä korvaus-
-vulgäärin roskan kohteena olemisesta! Näkemiin!
Senkin pikkusielu! Näytän sinulle maineen mahdin!
Anteeksi, mutta tässä ovat ne allekirjoitettavat paperit.
Chrysler-talon vuokrasopimus, hopeakaivoksen toimiluvat. . .
Baku-öljyn luovutuskirjat ja asiakirja Corn Crispin fuusiosta.
-Allekirjoita viimeiselle sivulle. -Mutta en ole lukenut niitä.
Sinun ei tarvitsekaan. Kaikki on selvää, olen tarkistanut ne.
Isä käski minun lukea kaiken läpi ennen allekirjoittamista.
-"Älä luota edes asianajajaasi." -Vanha Melhuish! Mikä vitsiniekka!
Minä en ole koskaan lukenut asia- kirjoja, enkä varmasti lue nytkään.
-Ihanko totta? -Eikö se ole varomatonta?
-Kyllä, mutta olen drinkin tarpeessa. -Hyvä on, kun olemme häämatkalla.
-Ja sitten seuraava. . . -En haluaisi mitenkään häiritä. . .
Mutta olen lakimies ja ihailen liikemiesmäistä suhtautumistanne.
Ei koskaan pidä allekirjoittaa ennen lukemista, eikö totta?
Tottahan toki. Nämä eivät ole niin kiireellisiä. . .
Kas niin, suokaa anteeksi. . .
-En kai minä loukannut. . . -Entä sitten, mr. . .? Eversti Race.
Asianajajille loukkaukset ovat tuttuja. Tuletteko drinkille baariin?
Tuletteko te, mr P? Meillä on aihetta juhlaan.
-Suunnitelmani onnistui hienosti. -Niin, siltä se vaikuttaa.
Saanen onnitella! Eversti Race ja minä liitymme seuraan. . .hyvin pian.
-Madame, minulla on tärkeää asiaa. -Minä odotan sinua baarissa.
Sain sähkeen. Sulhaseni lähetti vaimonsa pois ja odottaa minua.
Minun on mentävä hänen luokseen. Annatteko ne lupaamanne rahat?
-Se ei tule kuuloonkaan. -Mutta madame, tehän lupasitte!
-Hän on yhä naimisissa, Louise. -Tarvitsen ne rahat myötäjäisiksi.
-Olen työskennellyt ahkerasti. -Ja niin teet vastedeskin.
-Ette voi kieltäytyä! -Siinä oli kaikki, Louise.
Ilkeä ämmä!
Hän hankkii vain vihollisia! Jopa asianajaja yrittää petkuttaa häntä.
Te vanha kettu, huomasitte sen!
Arvasin, että ette ole täällä vain lomalla, kuten väititte.
Voinen kertoa. . . Teen töitä rouvan brittiasianajajille.
-He uskovat Penningtonin. . . -. . . kavaltavan häneltä?
Linnet pääsee rahoihin käsiksi mentyään naimisiin, ja nyt. . .
. . .mies yrittää huijata häneltä allekirjoituksen pelastautuakseen.
-Kuka tietää, mitä se mies aikoo? -Tai kuka tahansa heistä. . .
"Karnak-temppelin aukiolla näemme lukuisia oinaita jalustoineen. . ."
". . .joilla on Amenhotep III:tta esittävä patsas edessään."
Niin todellakin. Ne esittävät irstaita, kiimaisia oinaita. . .
Ne ovat jaloja ylpeine kupeineen, avonaisine sieraimineen-
-ja rohkeine kippurasarvineen.
Tulkaahan nyt, hyvä neiti.
Oopiumia kansalle. . . Äitinne tapauksessa se taitaa olla seksiä.
Ettekö voisi hillitä häntä? Nuo otukset voivat kärsiä.
Voitte pilkata häntä, mutta hän on kuitenkin äitini!
Hän antoi minulle hyvän kodin, enkä petä häntä nyt, kun. . .
-Nyt, kun. . .mitä? -Ei mitään.
Anteeksi, en aikonut udella enkä halunnut loukata teitä.
Minä en ole niin paha kuin miltä näytän. Annan siitä kunniasanani.
-Loukkaisitteko tuota naista? -Hän on yhteiskunnan loisia.
Jos oltaisiin järkeviä, hänet surmattaisiin varoitukseksi muille.
Mr Ferguson. . .Jim. . . Onko totta, että kuollutta ei voi solvata?
-En tainnut ymmärtää kysymystä. -Unohda koko juttu.
Eikö tuo ole upea? Aivan käsittämättömän upea!
Taiteilijan temperamentti ilmenee oudolla tavalla, mr Pennington.
Minä pysyttelen mieluummin faktojen ja numeroiden maailmassa.
Egyptiläisiäkin kiinnostivat numerot. Visiiri Ptahhotep-
-murskattiin tuhannen hoperahan alle, koska hän oli kavaltanut.
-Ihanko totta? -Kyllä, se on ihan totta.
Voi hyvä luoja! Linnet, oletko sinä kunnossa?
-Kivi putosi tai se työnnettiin. . . -Jotta minä saisin surmani?
-Jackie?! -Hänhän ei ole täällä.
-Läheltä piti, madame! -Se oli ikävä onnettomuus.
Onnettomuus? Kivi oli ollut siellä 4 000 vuotta, miten se nyt putoaisi?
-Pilarit pystytettiin 1788 eKr. -Selvä. Rouva voi tarvita tohtoria.
-Olinpa minä ajattelematon. . . -Minä olen aivan kunnossa.
Teidän on paras palata alukseen ja levätä hieman.
Lepään pari tuntia. Haluan nähdä Abu Simbelin temppelin illalla.
Se onkin kiehtova. Itäisimmästä patsaasta kuuluu nähkääs ääniä. . .
-Sitten meidän on mentävä ajoissa. -Auringon laskiessa se vaikeroi. . .
-Hän pelottaa minua. -Hän on ihan vaaraton.
-Voi luoja, että nuo ovat upeita! -Minusta ne ovat pelottavia.
-Luuletko, että tuo laulaa minulle? -Miksikäs ei? Olethan jumalainen.
Tervetuloa Abu Simbelin temppeliin. Ulkosivu on 25 metriä pitkä.
Ramses II:sta esittävät patsaat ovat 20 metriä korkeita.
Jätä minut rauhaan! Mene pois! Jätä minut rauhaan!
Rauhoitu, kultaseni! Älä anna hänen pilata kaikkea.
-Ette siis voinut haudata menneitä? -Ei, en voinut pysyä poissa.
Ette kai uskonut, että Simon voi huiputtaa minua?
Minusta on ikävä nähdä teidät. Lähdette vaaralliselle matkalle.
Kuka tietää, miten epäonnisia virtauksia joudutte kohtaamaan.
Katkaisette viimeiset turvallisuuden siteet. Mutta voitte vielä kääntyä.
Ihmisen on seurattava tähteään, mihin se johtaakin. . .
-Vaikka se johtaisi katastrofiin? -Vaikka se johtaisi helvettiin.
Unohdin iltalaukkuni baariin. Tulen kohta perässä.
Nyt olemme aivan kahdestaan, rouvaseni.
Saan nyt ensi kertaa puhua kanssanne kahden.
-Mitä puhuttavaa meillä sitten on? -Puhumme maineestani.
Johdatte sitä instituuttia Zårichissä.
Olette puhunut minusta ikävästi vaikutusvaltaisille ihmisille.
Sanoin teitä puoskariksi - vaaralliseksi puoskariksi.
Ystäväni Myra Seligman antoi teidän pistää häneen ne ruiskeet.
Määräsin hänelle vyötiäisen virtsaa, se on aina ollut mainio hoitokeino.
Myra tuli siitä raivohulluksi.
Teidän on lopetettava vastuuttomat lausuntonne!
-Haastakaa oikeuteen, jos tohditte. -Se ei käy.
-Pienikin skandaali tuhoaa minut! -Sitten asianne ovat huonosti.
Toivokaa, etteivät omat asianne ole huonosti!
Otatteko kaakaolikööriä tai ehkä konjakkia? Ylhäällä on hidas palvelu.
Ei kiitos.
-Paljonko kello on? -Tuollahan on kello. Katsokaa siitä.
Eikö äitisi kertonut, että palvelusväki-
-voi olla joko viehättävän omalaatuista tai karkean töykeää?
-Et ottanut äidistäsi mallia. -Menette nyt nukkumaan.
-Missä huivini on? -En ole nähnyt. Oliko se mukana?
Olen aivan varma, että oli. Katsele nyt ympärillesi.
Monsieur Poirot!
Toivon, että kerrotte tutkimistanne tapauksista. Niistä mehukkaimmista.
-Tarkoitan verisimpiä tapauksia. . . -Milloin vain haluatte, madame.
Näytätte uneliaalta, monsieur Porridge.
Minua väsyttää suunnattomasti. En pysty pitämään edes silmiäni auki.
Minuakin väsyttää. Voisitteko te kenties saattaa minut hyttiini?
Se on täälläpäin, kuten tiedätte.
Se epähieno nuorimies yrittää varmaan vietellä sinut.
Älä antaudu taistelutta. Muista, että miehet haluavat metsästää.
Mutta äiti!
Menemme tätä tietä, niin vältämme kynnyksen. Ei, sielläpäin on joki!
-Niili on vähän monttuinen. -Niin, on voimakkaita virtauksia. . .
Nyt olemmekin perillä. Menkäähän sitten sisään. "Bon soir", madame!
Hei vain! Kävittekö te maissa?
-Kyllä, kuutamo on niin kaunis. -Se sopii häämatkalaisille.
Jos papin tytär juo vain vettä, niin on lähes varmaa, että. . .
. . .hän giniin lopulta retkahtaa.
-Minulla on ruutu. -Simon! Nyt on sinun vuorosi.
-Mitä sinä teet? -Tuplaan.
Se mies naistaan petti ja häntä väärin kohteli
-Haluatteko juotavaa? -Ei kiitos.
Voisitko sinä toistaa panoksesi?
Jos kirkkoherran Tiina ei ottanut viinaa
Odottakaa, kun hän juo samppanjaa! Lasi tyhjäksi!
Anteeksi, ajatukseni harhailivat. . .
He lupasivat ain toisiaan rakastaa, rakkaus oli ihanaa
-Valitan, olen ulkona pelistä. -On aika mennä nukkumaan.
-Tuletko jo, Simon? -Siistin ensin jälkemme.
-On myöhä. Minäkin taidan mennä. -Älä mene. Kerrohan vähän itsestäsi.
Ei ole juuri kerrottavaa. Olen Salome Otterbournen tytär. . .
Jos papin vaimo on fiini, eikä miellytä viini. . .
. . .hän ratkeaa viskiä ryyppäämään.
Jatka vain. . . Sinä kerroit juuri olevasi jonkun henkilön tytär.
-Kirjailija Salome Otterbournen. -Salomen? Hän pyysi jonkun päätä!
Tiedän erään, jolta haluaisin pään poikki!
-Etköhän ole juonut jo tarpeeksi? -Mitä se sinulle kuuluu?
-Ei se kuulukaan. -Aivan niin. Pelkäätkö, Simon. . .
. . .että kerron tälle nuorelle naiselle surullisen elämäntarinani?
-Minun on nyt mentävä. -Odota, tarina saa sinut kyyneliin. . .
Luoja, Jackie, mene nyt nukkumaan, äläkä tee itseäsi naurunalaiseksi!
Hän sanoo, että teen itseni naurun- alaiseksi ja käskee nukkumaan!
Sinä saat minut voimaan pahoin!
-Mene nukkumaan! -Et voi kohdella minua näin!
Minä tapan sinut ennemmin. . . !
-Tule äkkiä, auta häntä! -Voi hyvä luoja. . .
-Voi auta armias. . . -Minä noudan tohtori Bessnerin.
-Viekää hänet hyttiin rauhoittumaan. -Mitä minä olen tehnytkään?
Se neiti Bowers on sairaanhoitaja. Hän saa huolehtia Jackiestä.
Huolehtikaa, ettei häntä vain jätetä yksin.
Pyytäkää sitten tohtori tänne, pian!
Minä noudan miss Bowersin.
Rauhoittukaa. Rosalie noutaa miss Bowersin. Tämä huolehtii teistä.
-Sinäpä viivyit kauan! -Neiti nukkui, mutta hän on tulossa.
-Miten hän voi? -Hyvin, vaikka ampui rakastajaansa.
Kuinka voit olla noin sydämetön?
Kas niin, miss Bowers on tulossa. Kaikki muuttuu vielä hyväksi.
-Kyse on Doylesta. Kävi vahinko. -Miss Otterbourne kertoi.
Taidan antaa hänelle morfiiniruiskeen.
Se on auttanut, kun mrs Van Schuyler on menettänyt hermonsa.
Noutakaa se saksalainen lääkäri, hän saa hoitaa Doylea.
Tämä ei näytä hyvältä. Tuokaa lisää liinaa.
Luu on murtunut, verenhukka on valtava. . .
Auttakaa minua siirtämään hänet hyttiini.
Pelkäättekö nähdä vähän verta? Auttakaa nostamaan hänet, Ferguson!
Jään tänne täksi yöksi. Ei tiedä, kuinka hän reagoi piikkiin.
-Miss Bowers, onko kaikki hyvin? -Hän sai morfiinia. Jään tänne.
Nuori neiti, olette enemmän avuksi kuin ystävänne, joka pelkää verta.
Asettakaa kostea pyyhe hänen päänsä päälle.
Minä otan sen aseen talteen. Sitä ei sovi jättää sinne lattialle.
-Jackieä ei saa jättää yksin. -Hän ei jää yksin, olkaa huoleti.
Tämä kaikki on minun syytäni. Minä kohtelin häntä niin huonosti.
Hän ei tiennyt, mitä teki. Hän oli juovuksissa.
Tämä tekee nyt kipeää.
-Eikö vaimollenne pitäisi ilmoittaa? -Kyllä, tehkää niin, kiitos.
Tai ei sittenkään, häntä ei pidä huolestuttaa.
Minä voin vain parsia sen kokoon. Luoti on varmasti mennyt syvälle.
Sille ei voi tehdä mitään, ennen kuin pääsemme Wadi Halfaan. Hiha ylös.
Pyyhkikää käsivarsi tällä. . .
Minä hankin teille jostain lastat ja lastoitan jalan teidän nukkuessanne.
Olkaa aivan huoleti. Kaikki muuttuu vielä hyväksi.
Se ei ollutkaan siellä.
-Se ase ei ollutkaan enää siellä. -Kuka ihme sen olisi voinut viedä?
En tiedä. Toivottavasti sillä ei ole merkitystä.
"Joskus haluaisin painaa tämän aseen sen naisen ohimoa vasten"-
-"ja vetää sitten hitaasti liipaisinta."
-Mitä sanoitte? -En mitään.
Intendentti antoi jutun huolekseni, kunnes saavumme Wadi Halfaan.
-Olen käytettävissänne. -Mitä sanotte, tohtori?
Murha-ase on ollut pieni, .22-kaliiperinen luullakseni.
Ase on ollut pään lähellä, sillä tämä on "versengen". . .
Puhukaa nyt englantia, hyvä mies! Tarkoitatte siis kärvennysjälkiä. . .
Anteeksi, mutta. . .
-Mitä tuosta päättelette? -Asia on yksinkertainen.
Kuoleva mrs Doyle halusi paljastaa murhaajan ja kastoi sormen vereen.
-Hän piirsi J:n, kuten "Jacqueline". -Tuossa ei ole järkeä.
Hän kuoli välittömästi. Hän ei voinut piirtää mitään kirjaimia verellään.
Ei niin, se oli pilaa. Myönnän, että se oli mautonta.
Siinä lukee silti "J", ja meidän on selvitettävä syy.
Se vaikuttaa lapsellisen mahtipontiselta eleeltä.
-Mitä sanotte kuolinajasta, tohtori? -Hän on ollut kuolleena yli 6 tuntia.
-Mutta ei 8:aa tuntia. -Siis keskiyön ja kello 2:n välillä.
Se on merkittävää. Se tarkoittaa, ettei Jacqueline voinut tehdä sitä.
Madame Doyle lähti salongista, ennen kuin kello oli 23.45-
-ja sen jälkeen Jackien seurassa olivat joko Rosalie ja mr Doyle-
-tai mr Ferguson ja miss Bowers, joka antoi hänelle morfiinia-
-ja jäi hänen luokseen koko yöksi.
Doyle on myös syytön. Hän ei kai voinut liikkua vammansa vuoksi?
-Hän ei päässyt askeltakaan. -Toivon, että luettelo lyhenee.
Tuskin. Kaikki täällä tiesivät, miksi Jacqueline vihasi madame Doylea.
Hänet oli hyvä lavastaa syylliseksi.
-Ette ainakaan voi epäillä minua! -Enkö? Teillä oli syy tappaa hänet.
Kuulitte keskustelumme! Se ei käy motiivista. Olisin nostanut kanteen.
-Köyhtyisitte. Murha on halvempi. -Ja varmempi, jos ei jää kiinni.
Mutta en olisi voinut tehdä sitä!
Kun Doylea ammuttiin, te saatoitte vaellella unettomana kannella.
Te saatoitte kuulla ääniä, katsoa sisään ja nähdä, mitä tapahtui. . .
-Mene nukkumaan! -Et voi kohdella minua näin!
Minä tapan sinut ennemmin. . . !
. . .painoitte mieleenne aseen paikan. Kun tulitte paikalle-
-saatoitte poimia aseen maasta hoitaessanne mr Doylea.
Kun tilanne oli rauhoittunut, saatoitte lähteä hytistänne-
-ja mennä madame Doylen hyttiin ja ampua tämän.
-Ei, en voi jättää teitä laskuista. -Vihjauksenne on "åbermässig". . .
. . .ennenkuulumatonta! Minä en aio jäädä tänne loukattavaksenne.
-Löysittekö jotain kynsilakasta? -Kärpäsiä ei pyydystetä etikalla.
Se on ranskalainen sanonta. . . jota on liian työlästä selittää.
Meidän pitää valmistautua kuulustelemaan matkustajia.
Kauanko meni, kun kannoitte tohtorin kanssa Doylen pois huoneesta-
-siihen hetkeen, kun palasitte etsimään asetta?
-Sanoisin kolme-neljä minuuttia. -Olitte lähellä, kun laukaus kuului.
Olisitte hyvin voinut nähdä, mihin ase ampumisen jälkeen päätyi.
Olisitte myös hyvin voinut odottaa, kunnes salonki oli aivan tyhjä-
-ja ottaa aseen ja teeskennellä, ettette löytänyt sitä.
Ennen paluutanne tohtorin hyttiin, olisitte voinut tappaa mrs Doylen!
Olisin voinut tehdä niin, mutta en tehnyt!
Tekin olisitte voinut ottaa aseen ennen lähtöänne-
-sillä välin, kun Ferguson auttoi Doylea.
Minä noudan miss Bowersin.
Matkalla miss Bowersin luo olisitte voinut mennä mrs Doylen hyttiin-
-ja murhata hänet!
Se olisi vienyt vain pari minuuttia.
Miss Bowers! Herätkää! Tulkaa pian, on tapahtunut onnettomuus!
Miksi muka? Meillä ei ollut syytä murhata Linnet Doylea!
Hänhän oli yhteiskunnan loisia, joka pitäisi surmata. . .
. . .varoitukseksi muille.
-Senkin salakuuntelija-fransmanni! -Ei, vaan belgialainen.
Te halusitte säästää äitiänne suurilta rahallisilta korvauksilta.
Kysyitte erästä asiaa ja olitte siinä aivan oikeassa.
Kuolleita ei voi solvata.
Olette kauhea. Olette olevinanne kiltti, mutta haluatte meidät ansaan!
Haluan saada selville sen, mikä on salattu. Toisin sanoen totuuden.
Kun olitte antanut Jacquelinelle morfiinin, hän ei liikkunutkaan?
Aivan. Järkytys, viina ja morfiini olisivat upottaneet Titanicin.
-Hän ei siis voinut tehdä murhaa? -Ehdottomasti ei.
-Mutta te olisitte voinut tehdä sen. -Minäkö?!
Olettakaamme, että olitte kannella ja näitte ampumisen-
-ja tiesitte siten aseen olinpaikan.
Nuori neiti, olette enemmän avuksi kuin ystävänne, joka pelkää verta.
Sillä välin, kun mr Ferguson ja Rosalie auttoivat tri Bessneriä-
-olisitte voinut jättää potilaanne ja noutaa aseen.
Olisitte ehtinyt tehdä sen, ennen kuin mr Ferguson tuli etsimään sitä.
Sitten olisitte voinut mennä mrs Doylen hyttiin ja ampua tämän.
-Järjetöntä! Miksi olisin tehnyt sen? -Rouvan isä oli Melhuish Ridgeway.
Miehen liiketoimet tuhosivat isänne, ja jouduitte ryhtymään palvelijaksi.
-Soopaa! Mistä tuon keksitte? -Sanoitte itse, kolme päivää sitten.
-Miten kehtaatte salakuunnella?! -Eräät äänet kantavat hyvin.
Onko se totta?
On. Mutta miksi minä tappaisin mrs Doylen jonkun vanhan jutun vuoksi?
Koska olette katkera siitä vielä nykyäänkin.
Ei, minä en muuta mieltäni vakuutteluistanne huolimatta.
Teillä oli keinot, motiivi, tilaisuus ja ennen kaikkea kyky tappaa.
-Oletteko sanonut sanottavanne? -Tällä erää, mutta voin kysyä lisää.
-En varmasti vastaa kysymyksiinne! -Monsieur Poirot!
-Onko se totta - se Linnetin juttu? -On, se on aivan totta.
En tappanut häntä. Te varmaan luulette niin, mutta. . .
Rauhoittukaa. Tiedämme, ettette tappanut häntä. Se on todistettu.
-Miten Simonin laita sitten on? -Tri Bessner on melko toiveikas.
Olin hullu. Olisin voinut tappaa hänet. Antaakohan hän anteeksi?
Luultavasti. Miehiin eivät vetoa naiset, jotka kohtelevat heitä hyvin.
Miss Bowers, viettekö Jacquelinen hyttiin ja huolehditte hänestä?
-Näette mr Doylen myöhemmin. -Voi, kiitoksia!
Meidän pitää käydä hänen luonaan ensin. Hän on varmaan hereillä.
Minua mietityttää asiassa eniten se pistooli. Miksi se on kadonnut?
Murha-ase on kateissa monissa tapauksissa.
Silloin, kun joku lavastetaan syylliseksi? Ei.
Miksi murhaaja piirsi "J":n seinään, mutta piilotti J:n aseen?
Ymmärrän ajatuksenne. . . He löysivät jotain!
Madame Doylen murhaaja ei ollut kala!
-Oletteko kunnossa? -Olen. Taisin menettää tajuntani.
-Syökää hieman, niin vahvistutte. -Ei, en millään pysty syömään.
-Haittaisiko teitä, jos minä. . .? -Ottakaa vain.
Minä en millään saata uskoa. . . että Linnet on kuollut.
Se on kova isku.
Jackie näyttää syylliseltä, mutta tiedän, ettei hän voi tehdä murhaa!
Olkaa huoleti. Tiedämme, että mademoiselle Jackie on syytön.
-Osaatteko sanoa, kuka sen teki? -Kuka vain on voinut tehdä sen.
Hän sanoi viimeksi eilen, että kaikki aluksella olivat hänen vihollisiaan.
Voimme uskoa, että hän oli oikeassa.
Monsieur. . . Suokaa anteeksi.
-Varmistan, että kaikki on hyvin. -On, olosuhteisiin nähden.
Löysitte ruumiin, joten osaatte varmaan kertoa jotain.
Syytättekö minua? Kunniallista tyttöä! Vannon äitini haudalla. . .
"Allons", Louise!
-Puhukaa kieltä, jota ymmärrämme. -Hän sanoo, että rouva oli pidetty.
Se olikin uutta. - Milloin näitte rouvan viimeisen kerran elossa?
Viime yönä. Autoin häntä riisuutumaan ja menemään levolle.
-Mihin menitte sitten? -Menin tietysti hyttiini.
-Ettekä kuullut tai nähnyt mitään? -Hyttini on aluksen toisessa päässä!
Toisaalta, jos en olisi voinut nukkua ja jos olisin jäänyt kannelle-
-olisin voinut nähdä murhaajan käyvän madamen hytissä.
Monsieur, ymmärrättehän asian? Mitä muuta voin sanoa?
Kukaan ei syytä sinua. Ole huoleti, Louise, minä huolehdin sinusta.
Mutta jos ette mennytkään suoraan hyttiinne madame Doylen luota-
-olisitte ehtinyt nähdä, kun monsieur Doylea ammuttiin salongissa.
Olisitte voinut kävellä kannella ja nähdä kaiken!
Kun reitti oli selvä, olisitte voinut ottaa aseen ja palata. . .
-. . .ja ampua madame Doylen. -Miksi olisin tehnyt niin kauheaa?
Louise, minä tiedän kaiken teistä ja teidän suhteestanne-
-ja madame Doylen vastustuksesta.
Minulla ei ollut rahaa, ei suosituksia. Minun oli pakko jäädä.
-Vihasitte häntä. -Mutta en tappanut häntä.
Kysyisin vielä erästä asiaa. . . Missä madame Doylen helmet ovat?
Hänellä oli ne yllä eilen illalla. Hän laittoi ne yöpöydälleen.
-Ja missä ne olivat tänä aamuna? -Luojani! En edes katsonut.
Menin sängyn luo, katsahdin rouvaa, huusin ja ryntäsin ulos huoneesta.
Ette edes katsonut! Mutta minä, Hercule Poirot, näen aivan kaiken.
Helmet eivät olleet yöpöydällä. Ne olivat poissa, kadonneet. . .
"Disparues". . .
Meidän on löydettävä ase. Helmet löytynevät helposti.
-Jopas täällä on kuuma! -Niin, tarvitsisin puhtaan paidan.
Pidetään virkistystauko. Voimme lepuuttaa harmaita aivosolujamme. . .
Näemme viiden minuutin kuluttua.
Minä kiitän, pelastuksenne tuli kreivin aikaan.
Ei kestä. Kuulin hätäkutsunne. Olikohan se tuotu tänne?
Tietysti, mutta yksi käärme ei vielä lopeta Hercule Poirot'n tutkimuksia.
Miten salapoliisityö sujuu? Taitavasti ja hienotunteisesti?
-Ettekö aio vielä kahlita ketään? -Emme vielä.
Tuolla on muuten kuollut kobra. Huolehtikaa, että se viedään pois.
Kobra, hyvä ihme! En ole ennen nähnyt matelijoita 1. luokan hytissä.
-Penningtonko nyt? Hän on kiero. -Niin, hän on vaarallinen.
-Monsieur Poirot, otaksun. -Suokaa anteeksi, madame.
-Saisimmeko liittyä seuraanne? -Totta kai saatte.
Hyttinnehän on mrs Doylen hytin vieressä? Kuulitteko mitään yöllä?
Kyllä vain. Olen herkkäuninen-
-ja heräsin poksahdukseen, joka kuuluu samppanjapullon korkista.
Minä tarkoitan keskinkertaista samppanjaa, en hyvää vuosikertaa.
Olisiko se ääni voinut tulla pistoolista, eikä korkista?
Se on hyvin mahdollista. Minulla ei tosin ole kokemusta käsituliaseista.
Me löysimme sen! Tämä on suurenmoista, suurenmoista!
Tämä räjäyttää varmasti pankin!
-Löysimme sen, mitä etsitte! -Kiitos, mr Chowdhury.
Se on epäilemättä mademoiselle Jackien pistooli.
Uusi Derringer 22, neljän luodin lipas. Kaksi luotia on ammuttu.
-Nenäliina, jossa on veritahroja. . . -Ja tuhkakuppi painona.
Ja minun hartiahuivini. Minä kadotin sen eilen illalla salongissa.
Murhaaja käytti sitä vaimentamaan laukauksen ääntä.
Miten hävytöntä! Sain sen Romanian kruununprinssi Karolylta.
-Toisten omaisuutta ei kunnioiteta! -Ei myöskään toisten koruja.
Mitä ihmettä tarkoitatte, monsieur?
Minä tarkoitan madame Doylen Potsdam-helmiä, jotka on anastettu.
"Dérobées". . . kähvelletty. . .pöllitty!
Miksi katsotte minua noin häpeämättömän röyhkeästi?
-Miten ne helmet liittyvät minuun? -Minähän olen ilkeä salakuuntelija.
Minä satuin kuulemaan, että "antaisitte niistä mitä vain".
Se pahuksen Bowers!
Uskon, että jumaloitte koruja ja himoitsitte madame Doylen helmiä-
-ja halusitte ne, vaikka joutuisitte varastamaan. . .tai murhaamaan.
Ette kai kiellä sitä, madame? Näen teidät sieluni silmillä kannella.
Odotitte, että mrs Doyle nukahtaisi.
Näitte sattumalta ampumisen salongissa. . .
Kun huone vihdoin on tyhjä, otatte aseen-
-menette mrs Doylen hyttiin. Tiedätte, että mies ei ole siellä. . .
Ammutte hänet ja otatte sitten helmet hänen yöpöydältään.
Perukaa sananne, tai syytän teitä varmasti kunnianloukkauksesta!
Aivan yhtä varmasti minä tutkin tämän aluksen ja teidän hyttinne-
-löytääkseni helmet. Hyvää päivänjatkoa.
-Mokoma ranskalainen nousukas! -Belgialainen, arvon rouva!
Oliko teidän pakko olla niin töykeä? Syytätte kaikkia.
Luuletteko, etteivät vanhat rouvat voi murhata? Helmet ovat hänellä.
Kysymys kuuluu: tappoiko hän niiden vuoksi? - Monsieur Chowdhury!
-Lähtekäämme välittömästi. -Annoin jo käskyn. Täyttä vauhtia!
Vaistoan pahuuden läsnäolon. Meillä on nyt kiire Wadi Halfaan.
-Laitan nämä lukkojen taakse. -Meidän pitää etsiä niitä helmiä.
Tutkimme viimeisenkin miehistön hytin. Ehkä hän heitti ne yli laidan.
Emmehän ole vielä tutkineet Penningtonin hyttiä.
Huhuu, te siellä! Matkamme näköjään jatkuu.
Ettekö joisi jotain kanssani?
Tämä mies teki oivan sekoituksen paikallisista hedelmämehuista.
Juoman nimi on "Golden Sebek" Crocodilopolisin jumalan mukaan.
Otan joskus krapularyypyn, mutta en mitään krokotiilisekoitusta.
Miten sen traagisen tapauksen tutkimukset sujuvat?
Tavanomaiseen tapaan.
"Le crime passionnel", alkukantainen tappajanvaisto-
-liittyy voimakkaasti seksuaaliviettiin.
Ymmärrän sitä hullua Jackie-parkaa.
Hänen kiihkeä verensä vaati kostoa naiselle, joka vei häneltä miehen.
Se saattoi myös olla joku muu, jolla oli yhtä hyvä motiivi.
-Kuka esimerkiksi? -Te, madame Otterbourne.
Sekä te että tyttärenne tiedätte, että kuolleita ei voi solvata.
Nyt pääsette maksamasta korvauksia!
-Sen vuoksi ei tehdä murhaa. -Eikö?
Antakaa minulle samanlainen. . .
Voin nähdä teidät kurkistamassa salonkiin ikkunan ulkopuolella-
-juuri silloin, kun se "hullu" Jacqueline-parka ampui mr Doylea-
-ja sitten muiden mentyä kiirehditte ottamaan aseen-
-jolla te ammuitte madame Doylen.
Ei! Elän rakkauden ja intohimon maailmassa, en murhien!
-Jättäkää minut nyt yksin! -Pyydän anteeksi, jos häiritsimme.
Elämä on julmaa. Ihmisen pitää olla urhea kantaakseen sen taakat.
Tämä krokotiili on menettänyt särmänsä!
Miksei kukaan ammu tuota noitaa?
Ken tietää, ehkä lukijat liittoutuvat ja palkkaavat salamurhaajan!
Yrittääkö mrs Van Schuyler leikkiä Hercule Poirot'n kanssa?
Teillä ei ole todisteita siitä, että hän vei ne.
Helmien palauttaminen ei sulje pois sitä, että hän tappoi viedessään ne.
Pennington!
Meidän pitää löytää paperi, johon hän yritti saada allekirjoituksen.
Mademoiselle Jackie ei ollut ainoa, jolla oli ase.
Mutta Linnet Doylea ei ammuttu tällaisella aseella.
Teillä on paremmat silmät. . . Mitä tässä lukee?
-Mitä täällä on meneillään? -Tutkimme salaisia papereitanne.
Mitä?! Se voi olla tapana Pariisissa, mutta me emme ole nyt Pariisissa!
-Brysselissä. Ja maa on. . . -Teillä ei ole oikeutta olla täällä!
Kyllä vain, varustamo on antanut murhan tutkimukset tehtäväksemme.
Se ei liity mitenkään papereihini!
Liittyypä. Avioliitosta huolimatta yrititte määrätä rouvan rahoista.
Se ei ole mitenkään laitonta.
Asiakkaansa huijaaminen on sitä. Työnantajani haluaa sen loppuvan.
Edustan mrs Doylen brittiasianajajia, jotka eivät pidä-
-tavasta, jolla hoidatte rouvan asioita.
-Hänen asiansa on hoidettu hyvin! -Halusitte nimen tähän valtakirjaan.
Epäonnistuitte siinä. Menitte Amonin temppeliin-
-ja kiipesitte sitten korkean tornin huipulle. . .
Siellä te irrotitte kiven, joka putosi ja oli vähällä tappaa hänet.
Nyt olen kuunnellut tarpeeksi tätä roskaa!
Joudutte ehkä kuuntelemaan sellaista roskaa - yleiseltä syyttäjältä!
Tämä on kai teidän. Maa on muuten Belgia!
-Vaihtakaamme vaatteet. "J'ai faim". -Onko teillä joku nainen?
"Femme" tarkoittaa naista. "J'ai faim" - olen nälkäinen.
Minulla on asiaa tuolle tytölle.
Tulen pian ruokasaliin. Tilatkaa minulle "morilles".
"Morilles"? Se lienee mureenaa. . .
-Mitä kuuluu, "ma petite"? -Huonoa, monsieur Poirot.
-Minua hävettää. Vaimo on kuollut. . . -Ja mies on taas ulottuvillanne.
Onko väärin, että toivon saavani hänet takaisin? Rakastan häntä. . .
Voitteko järjestää tapaamisen hänen kanssaan, edes viideksi minuutiksi?
Miksikäs ei, jos hän itse haluaa, eikä tohtori ole sitä vastaan.
Minä tiedustelen asiaa.
Kuume on laskenut. Minulla ei ole mitään sitä vierailua vastaan-
-jos se jää lyhyeksi. Korkeintaan viisi minuuttia.
Mademoiselle Jackie! Pääsette katsomaan häntä nyt.
Hei, Jackie.
Otan osaa Linnetin kuoleman vuoksi. Minä vannon, etten tappanut häntä!
Sinun ei tarvitse sanoa sitä. Minä tiedän sen.
-Anna minulle anteeksi. -Jackie. . .
Minä olin aivan hullu, olisin voinut tappaa sinut!
-Sillä pienellä hernepyssylläkö? -Pystytkö sinä koskaan kävelemään?
Älä ole hassu! Luoti poistetaan Wadi Halfassa, ja tulen aivan kuntoon.
Muistakaa, vierailu saa kestää viisi minuuttia.
-Minä olen niin kauhean pahoillani. -Sinun ei tarvitse pyytää anteeksi.
Mitä tämä tarkoittaa? Pyysin teitä tilaamaan "morilles" - korvasieniä!
Minä luulin, että halusitte mureena- ankeriasta. He toivat tuollaisen.
Tilasin uuden viinipullon, se eilinen näytti pohjalta samealta.
-Siinä oli hitusia, tiedättehän. -Chfateau Petrus on pohjasakkainen.
-Otatteko tekin? -Ei kiitos, minä juon viskiä.
Te juotte viskiä. . .minä viiniä. . . Outo juttu. . .mutta nyt minä keksin.
Poirot, kuka tahansa on voinut tehdä murhan ja kellä tahansa oli motiivi.
-Se on aivan käsittämätöntä. -"Absolument".
Tulkaa pian!
Noutakaa tohtori Bessner!
-Tunnistatteko te, mikä tämä on? -Se on pala 1000 frangin seteliä.
Kyse oli kiristyksestä! Hän tiesi jotain Linnet Doylen murhaajasta!
Millaisia idiootteja olemme olleet! "Nom d'un nom"!
Mitä hän sanoikaan aiemmin. . .?
"Jos en olisi voinut nukkua. . . Jos olisin jäänyt kannelle. . ."
". . .olisin voinut nähdä murhaajan käyvän madamen hytissä."
Niin siinä kävi. Hän näki murhaajan ja oli ahne, ja makaa siksi tuossa!
Mitä hyötyä tiedosta on? Emme silti tiedä, kuka tappoi heidät.
Ei, tuo ei pidä paikkaansa. Olemme olleet väärillä jäljillä.
Tiedämme tapauksesta lähes kaiken, mikä tiedettävissä on-
-mutta se, mitä tiedämme, vaikuttaa käsittämättömältä. . .
Jopa mahdottomalta. . .
Murhia! Murhia! Täällä ei sitten tapahdu muuta kuin murhia!
Hän on ollut kuolleena vain tunnin.
Hänen kurkkunsa on viilletty auki. . .
. . .hyvin ohuella veitsellä.
-Samanlaisella kuin tämä. -Kiinnostavaa. Puuttuuko teiltä yhtä?
Mitä ihmettä?
Luuletteko minun, Ludwig Bessnerin, tappaneen tämän kamarineidin?
"Gott im Himmel"! Mitä minulla on tekemistä palvelusväen kanssa?
Tiedämme, ettei heillä ole neurooseja, vaan eläimellisiä haluja!
Viekää ruumis kylmähuoneeseen.
Uskotte tietävänne ratkaisun? Minä en kyllä näe sitä.
Tri Bessner kertoi tapahtuneesta. Minulla on asiaa teille ja Doylelle.
-Ei sinne! Tohtori on tuohtunut. -Tiedän, mutta se ei estä minua.
Minä nimittäin tiedän.
-Tiedän, kuka tappoi Louisen. -Mitä? Tiedätte siis, kuka sen teki?
Älkää huutako! - Te ette saisi tulla tänne. Potilaani on lepäämässä.
Kyllä, minun on pakko. Tämä on elintärkeää. Tiedän kaiken. Kaiken!
Minä, Salome Otterbourne, olen onnistunut siinä, missä miehet eivät!
Olen parempi salapoliisi kuin Hercule Porridge.
Rauhoittukaa! Kertokaa nyt koko juttu aivan alusta alkaen.
-En halua puhua hänen kuullen. -Ette puhu ollenkaan. Ulos!
-Kuume nousee, jos häntä häiritään. -Se pahenee, ellemme kuule häntä.
Nyt on sentään kyse minun vaimoni murhaajasta!
Hyvä on sitten. Voitte viipyä täällä kolme minuuttia.
Ja te lupaatte puhua rauhallisesti!
Onko teillä siis todisteita siitä, kuka murhasi mrs Doylen?
Juuri niin.
Uskottehan, että Louisen murhaaja on sama kuin Linnet Doylen?
Se on hyvin mahdollista.
Minäpä näin omin silmin, kuka tappoi Louisen.
-Jatkakaa! -Minä olin aluksen takaosassa. . .
Eräs miehistön jäsen näytti minulle puhvelin ja kamelin yhdistelmän.
Näitte sen siis kuun valossa?
Kyllä, niin minä näin. Minulla on uskomattoman hyvä näkö.
Lähdin sen miehen luota, ja kun pääsin nurkan taakse, kuulin huudon.
Se kuului Louise Bourget'n hytistä. Sitten näin, kun ovi avautui. . .
. . .ja sitten minä näin. . .
Tämä on Penningtonin ase.
-Kuulin pamahduksen. Mitä nyt? -Mrs Otterbourne on ammuttu.
-Mr Pennington, onko tämä teidän? -Kuka tahansa on voinut ottaa sen.
Kerroin hiljan kantavani asetta mukana matkoilla!
Näiden murhien on loputtava. Olen viivytellyt jo liikaa.
Pyydän teitä kaikkia tulemaan salonkiin, jossa paljastan asian. . .
. . .puolen tunnin kuluttua.
Minä en voi uskoa, että äitini on kuollut. Miksi ihmeessä?
-Hän sai varmaan jotain selville. . . -Voi äitiparkaa. . . Rakastin häntä. . .
Ja nyt hän on poissa. . . Minä en käsitä sitä. Yhtäkkiä minä olenkin. . .
. . .aivan yksin?
Ei, sinä et ole yksin. Minä aion pitää sinusta huolta.
Et olisi koskaan päässyt pois hänen luotaan, niin kauan kuin hän eli.
Hyvät naiset ja herrat. . . peli on nyt pelattu.
Minä tiedän, kuka tappoi madame Doylen, Louise Bourget'n-
-ja madame Otterbournen.
Olin hölmö, kun perustin tutkimukset siihen, että joku näki-
-miten Jackie ampui Simon Doylea, ja tämä henkilö otti sitten aseen-
-ja käytti sitä tappaakseen madame Doylen ja lavastaakseen Jackien.
Ymmärrättehän, että teidän joukossanne riitti epäiltyjä.
Tappaja saattoi olla joku, joka halusi sulkea hänen suunsa.
Se saattoi olla joku, jonka isän rouvan isä oli tuhonnut-
-tai joku, jolla oli mielessä ryöstö-
-tai joku, joka vastusti perintönä saatuja omaisuuksia-
-tai joku, joka halusi pelastaa äitinsä rahalliselta tappiolta-
-tai joku, joka ei halunnut paljastua petolliseksi varainhoitajaksi-
-tai joku, joka yksinkertaisesti erehtyi uhrin henkilöllisyydestä.
Sitten mieleeni muistui eräs tärkeä seikka.
Murhayönä nukuin raskaasti, enkä herännyt, kuten yleensä. Miksi?
Viiniini oli sekoitettu unilääkettä, koska minun ei haluttu heräävän.
Se oli helppoa, pullot ovat avattuina ruokasalin pöydällä.
Eversti käski viedä pullon pois, koska viini näytti "samealta".
Tämä osoittaa selvästi sen, että murha oli harkittu.
Eilen, ennen päivällistä kello 19.30, rikos oli kypsynyt jonkun mielessä.
Aloin pohtia asiaa, mikä häiritsi minua alun pitäen.
Jos tarkoitus oli lavastaa Jackie syylliseksi-
-miksi ihmeessä ase oli viety pois madame Doylen hytistä?
Murhaajan oli ollut pakko viedä se pois, ei ollut muuta mahdollisuutta.
Oli eräs toinenkin seikka. . . Tri Bessner, tutkitte rouvan ruumiin.
Löysitte ohimosta kärventymisen jälkiä. Asetta oli pidetty lähellä.
Se pitää paikkansa.
Mutta kun ase löytyi Niilistä, sen ympärillä olikin tämä hartiahuivi.
Ase oli ilmeisesti peitetty huivilla, jotta laukauksen ääni ei kuuluisi.
Jos ase tosiaan olisi peitetty sillä, ohimossa ei voisi olla kärventymistä.
Rouvan tappanutta laukausta ei siis voitu ampua hartiahuivin läpi.
Jos se olikin laukaus, jonka Jackie ampui, kun osui Simon Doyleen?
Se ei voi olla, tapauksella on todistaja. . .
Siksipä on täytynyt olla olemassa kolmaskin laukaus.
Se on laukaus, josta me emme tiedä mitään.
Mutta aseen lippaasta puuttuu sattumoisin vain kaksi luotia.
Havaitsin seuraavan omituisen seikan madame Doylen hytissä.
Löysin kaksi kynsilakkapulloa. Toisen värinä piti olla roosa-
-mutta sen lakka ei ollut vaalean- punaista, vaan kirkkaanpunaista.
Ja tavanomaisesta poiketen se tuoksuikin etikalle.
Hyvät ystävät, se oli punaista mustetta-
-ja se on yhteydessä nenäliinaan, jonka löysimme aseen mukana.
Muste huuhtoutuu helposti liinasta jättäen vaaleanpunaisen jäljen.
Sitten tapahtui jotain, mikä poisti viimeisetkin epäilyt.
Louise Bourget tapettiin, koska hän kiristi rahaa murhaajalta.
Tämän osoittaa muun muassa seteli, jonka palasen löysimme häneltä-
-mutta myös eräs kummastuttava sana, jota hän käytti tänä aamuna.
Jos en olisi voinut nukkua. . .
"Jos en olisi voinut nukkua. . . Jos olisin jäänyt kannelle. . ."
". . .olisin voinut nähdä murhaajan käyvän madamen hytissä."
Mitä se oikein paljastaa meille?
Mitä hän oikein mahtoi paljastaa meille sanomalla niin?
Että hän oli jäänyt kannelle ja nähnyt murhaajan!
Ette vieläkään ymmärrä asian ydintä. . . Miksi hän sanoi sen meille?
-Oliko se vihje? -Mutta miksi antaa meille vihje?
Hän tietää, kuka murhaaja on. Hän voi joko kertoa sen meille-
-tai hän voi vaatia rahaa siltä, joka teki murhan.
Hän ei tee kumpaakaan. Hän käyttää ehtolausetta: "Olisin voinut. . ."
Se merkitsee vain yhtä asiaa. Hän tosiaan antaa vihjeen - murhaajalle.
Toisin sanoen, murhaaja oli läsnä sillä hetkellä.
Mutta meidän lisäksemme oli läsnä vain yksi henkilö.
-Aivan oikein. Hän on Simon Doyle. -Että mitä?!
Olitte tohtorin valvonnan alaisena, joten hänen oli sanottava se silloin.
-Älkää olko naurettava! -En olekaan. Muistan sananne:
"Minä huolehdin sinusta. Kukaan ei syytä sinua."
Tällaista vakuutusta hän juuri halusikin teiltä.
Mr P, olette saattanut itsenne naurunalaiseksi.
Monet todistavat, etten voinut tappaa Linnetiä.
Tiedän. Mutta silti te tapoitte hänet, ja Louise Bourget näki sen.
Mieletöntä! Sanoinhan, ettei Doyle voinut liikkua jalkansa kanssa.
Voin todistaa asian missä tahansa tuomioistuimessa!
Totean, että todistajanlausuntonne on asiaton. Se on vailla perusteita.
Tarkoitatteko, että lausuntoni on vailla perusteita?!
Olen todistanut jopa vaikeimmissa psykologisissa tapauksissa!
Lausuntoni pelasti Dresdenin Sacherkakkumurhaajan teloitukselta.
Rauhoittukaa. Lausuntonne on asiaton-
-koska hoiditte Doylea viisi minuuttia ampumisen jälkeen.
Hän ei voinut liikkua sinä aikana!
Jos häntä tosiaan oli ammuttu, mutta oliko asia niin?
Ottakaa huomioon, mitä oikeastaan nähtiin.
Mademoiselle Rosalie näki aseen laukeavan ja Doylen kaatuvan.
Kun hän lähti hakemaan apua, hän näki Fergusonin, joka kuuli kaiken.
Hän näki Doylen pitävän tahraista liinaa jalkaansa vasten.
Hän luuli, että Doyle oli loukkaantunut, mutta luulo oli väärä.
Luoti ei ollut osunut Doyleen, vaan päätynyt aivan muualle.
Doyle vaatii, että Jackie viedään hyttiin, eikä häntä jätetä yksin.
Rosalie ja Ferguson auttavat Jackien tämän hyttiin-
-ja sitten Rosalie lähtee noutamaan miss Bowersia.
Kaikki huomio on keskittynyt tyyrpuurin puolelle.
Doylelle riittää kaksi minuuttia. Hän riisuu kenkänsä-
-ottaa aseen sohvan alta, jonne Jackie sen heitti tietoisesti-
-ja juoksee kiireesti vasenta kantta pitkin.
Sitten hän menee vaimonsa hyttiin.
Doyle ottaa mrs Van Schuylerin huivin, jonka oli piilottanut-
-hautaa aseen tähän vaimentaakseen ääntä ja estääkseen kärventymisen-
-ja ampuu luodin omaan jalkaansa.
Hän irrottaa tyhjän hylsyn, heittää sen pois ja laittaa tilalle uuden.
Jos ase löytyisi, näyttäisi siltä, että vain kaksi luotia on ammuttu.
Hän käärii huiviin tahraisen liinan ja marmorisen tuhkakupin painoksi-
-ja heittää tämän nyytin ikkunasta Niiliin.
Hän nojautuu taakse sohvalla painaen uutta liinaa jalkaa vasten-
-ja tällä kertaa hänen tuskansa on aitoa.
-Ihmeellistä, eikö totta? -Mahdotonta. En voi uskoa sitä.
-Aivan niin, täysin mahdotonta. -Miksi? Kuulitte kevyet askeleet.
-Miksi kenenkään piti juosta? -Niin, mutta hetken mielijohteessa. . .
Kuulkaa, se ei tapahtunut hetken mielijohteesta, se oli suunniteltua.
Doyle vain esitti osansa, suunnittelijana oli rikostoveri-
-Jacqueline de Bellefort.
-Tehän olette aivan hullu! -En ole hullu. Tämä on totuus.
Kuka antoi Doylelle alibin? Te annoitte sen, kun ammuitte häntä.
Kuka antoi teille alibin? Doyle, kun hän vaati, ettei teitä jätetä yksin.
-Tuo ei ole totta! -Onpa. Sitä on aivan turha kieltää.
Te ja Doyle rakastitte toisianne, ja rakastatte yhä.
Suunnittelitte, että Simon tappaa vaimonsa, perii rahat-
-ja sitten myöhemmin nai entisen kihlattunsa. Se oli nerokas hanke.
Vainositte madame Doylea, Simon esitti hurjistunutta-
-valitsitte Rosalien todistajaksi, olitte ammuttuanne hysteerinen. . .
Ainoa vaaratekijä asiassa oli, että vammasta piti tulla tarpeeksi paha.
Ja jos saan sanoa, oli erittäin typerää-
-kirjoittaa se J-kirjain seinälle.
Niin mahtipontinen ele saattoi vain vapauttaa teidät.
Kuka haluaisi tehdä niin, paitsi tietenkin rikostoveri?
Mutta sitten suunnitelmanne alkoi mennä pieleen, vai kuinka?
Louise Bourget ei saanut unta. Hän näkee Doylen juoksevan hyttiin.
Hän kuulee laukauksen ja näkee Doylen palaavan salonkiin.
Hän vaatii rahaa pysyäkseen hiljaa ja allekirjoittaa kuolemantuomionsa.
Doyle ei voinut tappaa häntä! Doyle ei voinut liikkua, minä vannon sen.
Olette oikeassa. Mademoiselle Jackie tappoi Louisen.
Ei!
Siitä ei ole epäilystäkään. Hän pyysi päästä katsomaan mr Doylea.
Olin hölmö ja annoin heidän tavata toisensa.
Toinen oli syyllisyydentuntoinen ja toinen lohduttava.
Minä olen niin kauhean pahoillani. . .
Mutta heti, kun olimme lähteneet, sävy varmasti muuttui.
-Tämä sujuu hyvin. Onnistumme. -Eikä hitossa suju! Louise tietää.
-Hän näki minut ja kiristää rahaa. -Sitten minun pitää hiljentää hänet.
-Emmekö voi maksaa? -Koko loppuelämämmekö?
Jackie, oletko sinä aivan varma. . .?
Anna minulle rahaa. Jos hän saa haluamansa, hän ei osaa varoa.
Ota takkini taskusta vaatekaapista.
-Rakastan sinua. -Tiedän sen. Olemmeko hulluja?
Ehkä, mutta emme voi luovuttaa.
Pidä peukkuja.
Kiireessä Jackieltä jää huomaamatta pieni pala 1000 frangin seteliä. . .
Vielä ikävämpää on, että madame Otterbourne näkee hänet.
Jackie ei tiedä sitä vielä, vaan vie veitsen takaisin paikalleen.
Sitten hän kiiruhtaa ruokasaliin vaihdettuaan vaatteita.
Kun madame Otterbourne kuulee murhasta tohtorilta, hän tajuaa-
-että on nähnyt murhaajan pakenevan rikospaikalta.
-Mitä? Tiedätte siis, kuka sen teki? -Älkää huutako!
Ihmettelinkin, miksi Doyle huusi niin kovaa mrs Otterbournelle.
Hän halusi varoittaa Jackieä viereisessä huoneessa.
Rauhoittukaa! Kertokaa nyt koko juttu aivan alusta alkaen.
Miksi hän pyysi kertomaan koko jutun alusta alkaen?
Hän antoi Jackielle aikaa toimia, ja tämä toimi - salamana.
Nyt on sentään kyse minun vaimoni murhaajasta!
Jackie kertoi, että isä oli opettanut hänet ampumaan, ja se oli totta.
Hän pudotti aseen ja ryntäsi omaan hyttiinsä.
Siinä oli vaaransa, mutta se oli hänen ainoa mahdollisuutensa.
Hyvät ystävät, siinä olikin kaikki.
Onnittelen teitä hyvin huvittavasta teoriasta.
Se on paljon enemmän kuin vain teoria. Ikävä kyllä se on totuus.
Mitä tapahtui sille luodille, jonka Jackie ampui minua kohti?
Se on hyvä kysymys. Katsokaa tätä pöytää, niin näette luodinreiän.
Teillä oli tietysti aikaa poistaa luoti ja heittää se sitten Niiliin.
Se ei ole pötyä. Todistamme, että ne kolme luotia oli Jackien aseesta.
Miten sitten todistatte, että Simon ampui ne kaksi muuta?
Aivan! Teillä ei ole todisteita. Teillä ei ole lainkaan todisteita.
Me löydämme kyllä todisteet. Ette pääse pakoon.
Ette vakuuta juryä ilman todisteita. Linnetiltäkö te niitä saatte?
Ehei, ei Linnetiltä. Saamme niitä teiltä itseltänne.
-Minultako? Miten niin? -Hän yrittää hämätä, Simon.
En yritä. On olemassa yksinkertainen koe, joka hyväksytään todisteeksi.
-Sitä kutsutaan "moulage-kokeeksi". -Moulage-koe?
Kun henkilö laukaisee aseen, pieniä ruudin jyviä uppoutuu ihoon-
-ja ne voidaan irrottaa ohuen vaha- kerroksen avulla. Sitä se tarkoittaa.
-Voiko eversti huolehtia kokeesta? -Milloin tahansa.
Voinko olettaa, että suostutte tähän kokeeseen?
Se ei satu ollenkaan, se tuntuu vain vähän lämpimältä.
-Voi Jackie, mitä me voimme. . . -Mitäkö voimme tehdä?
Emme mitään. Kaikki on lopussa.
Älkää surko minun vuokseni. Sillä surettehan te, ainakin jonkin verran?
Kyllä.
Älkää tuomitko Simonia. Hän oli köyhä ja sokaistui Linnetin rahoista.
Simon, muistatko, mitä sanoit?
"Kirjassa naisin Linnetin, hän kuolisi, ja perisin hänet."
Silloin hän sai sen idean. Pelkäsin, että hän keksii jotain aivan hullua.
Hän aikoi laittaa kobran Linnetin sänkyyn.
Keksitte sille käärmeelle toisen käyttötarkoituksen.
Olen iloinen, ettei se tappanut teitä. Tarkoitan sitä todella.
Kai te ymmärrätte, että minun oli pakko auttaa häntä?
Minun on aina ollut pakko auttaa häntä.
-Jackie, minä rakastan sinua. -Ja minä rakastan sinua.
Millainen murhenäytelmä. . .
Erinomaista etsivätyötä! Mutta minä en olisi voinut tehdä sitä koetta.
-Minulla ei ole vahaa. -Te hämmästytätte minua suuresti.
Näkemiin, monsieur Poirot. Saatte kertoa tapauksistanne toisen kerran.
Vahinko. Olisin kertonut erikoisesta tapauksesta Idän pikajunassa.
Lähtekäämme, Bowers. Tämä paikka alkaa muistuttaa ruumishuonetta.
Onneksi päädytte pian sellaiselle, vanha fossiili!
Säilytä malttisi, Bowers! Tarvitset lomaa viileässä paikassa.
Ajattelin, että voisimme matkustaa Gobin autiomaan halki.
Monsieur, halusin kertoa teille ensin. Menimme kihloihin.
-Saanen onnitella! -Paljon onnea. Lykkyä tykö teille.
Näkemiin, monsieur Poirot.
Annan neuvon. Kuten Amerikassa sanotaan: "Ottakaa rennosti."
Me yritämme.
-Mitä te mietitte? -Minä mietin Moliereä.
Kunpa puhuisitte niin, että ymmärrän.
"Naisen suuri kunnianhimo on herättää rakkautta."